Jag vet, tre dar kvar att julhandla.
...men de ringde och ville se ert hus om en timma.
Mamma, säg åt Buzz att stänga av musiken!
Mamma!
- Låt din syster öva. - Det hjälper inte.
- Städa i köket. - Men...
Nu!
Vi ses snart, Viv. - Städa köket, sa jag.
Gjort! Får jag gå på bio?
- Nej. - Nej?
Nej, jag ska visa huset. Du måste vakta Kevin.
Kan inte Megan göra det?
Hon måste repetera. Du måste inte gå på bio.
Om jag vill ha kompisar...
Du vaktar Kevin. Var är han, förresten?
Kevin!
- Vad är det? - Det är en bil!
- God jul, mamma. - God jul.
God Jul.
Vad fick jag?
Okej, alla ska vara med på bilden. Tillsammans nu.
- Okej, god jul. - God jul.
- Väldigt kul, Buzz.
- Förra julen, va? - Ja.
Den här julen kommer inte att vara nåt kul.
Det är klart att den kommer att vara!
Raring, vi ska göra allt som vi brukar göra.
Sjunga julsånger, vara med familj och vänner...
...sätta ut kakor och mjölk till jultomten.
Det blir som alltid.
Men i år... ingen pappa.
Ja, det är det enda som är annorlunda.
Varför kan ni inte bli tillsammans igen?
Raring, vi måste sluta tänka så.
Så, det är ett nej...
Vissa saker kan man inte göra nåt åt.
Jag vet att du saknar pappa.
Och han älskar mig väldigt mycket.
Det gör ni båda. Det har inte med mig att göra.
- Sa han det till dig? - Jag är 9 år och ser mycket på tv.
- Är det mitt fel att han flyttade? - Nej, naturligtvis inte.
Jag visste det! Det var Buzz och Megan.
Det var inte någon eller någontings fel.
Vad var det?
Det är inte lätt att förklara.
Men ibland, när människor har varit gifta länge...
...så blir det slentrian. Förstår du?
Ja, som när man inte har nåt kul ihop... och blir uttråkad.
Nåt åt det hållet.
Kommer du ner... när du är klar?
Ja! Ja!
- Kevin! Kom hit! - Ja, fort! Du måste se det här!
Du går alltid på det.
- Släpp mej! - Fattar du nån gång?
Släpp din bror.
Borde inte du öva? Hur kommer du till tonårscentret?
Ashleys mamma hämtar mig om 30 minuter.
- Får jag gå på bio? - Nej, du ska vakta Kevin.
- Låt honom gå. Jag kan vara ensam. - Nej.
- Jag har gjort det förr! - Påminn mig inte.
Du förstörde min kväll. Och om jag är sur, då är du sur.
Mamma!
- Hej, det är jag. - Pappa!
- Hej, grabben!
- Jag visste inte... - Jag ville överraska.
- Hej, pappa. - Hej, Buzz.
Kate. Oj, vad här är fint! Vilka fina dekorationer.
- Samma som varje år. - Pappa, varför kom du ikväll?
Jag ville prata med din mamma.
I enrum.
- Tror du att han vill komma hem? - Kevin...
Vad?
Inget: "Hej, hur mår du?"
Jag har ett möte, Peter. Vad vill du?
Jag ville inte gå direkt på, men...
Du vet att Natalie och jag bor ihop.
När skilsmässan är klar tänker jag gifta mig med henne.
Jaså?
Du ska gifta om dig?
Oj, det är...
Vi har varit separerade i 8 månader.
Ja, det hände ganska snabbt.
Kate, jag skulle vilja ha barnen hos mig över julhelgen.
- Vill du ha barnen i jul? - Bara ett par dar.
Jag vill att de ska lära känna Natalie.
För att hon ska bli deras... styvmor.
Ja.
- Du får fråga dem själv. - Jag vet.
- Mina kompisar då? - Det är bara ett par dar.
Det räcker för att bli "ute".
Vi kan ju inte ge upp vårt lov.
Kevin?
En kunglig familj ska hälsa på. De har en son i din ålder.
Du kanske får leka med en kronprins.
- En kronprins? - Vore inte det kul?
Ja, jättekul.
Och Natalie har gjort i ordning ett jättefint rum åt er.
Så, vad sägs?
Jag tackar nog nej.
Man ska inte vara ifrån familjen på julen.
- Du förstår nog. - Ja, det gör jag.
Inbjudan står i alla fall kvar.
Jag kommer inte hem sent.
Eftersom du är hemma kan du göra dina sysslor.
Ja, frun, det ska jag göra.
Tvätta det, grabben.
Mitt fel.
Hej, jag är hemma!
- Hej, hur gick det? - Förfärligt! Jag hatar Buzz!
Jag vill aldrig vara ensam med honom igen!
Raring, jag vet att han retar dig.
Retar mig? Han förolämpar mig, torterar mig.
Jag är trött på att vara allas slagpåse!
Det är svårt att vara yngst.
Jag hatar Buzz! Jag önskar att jag inte hade syskon!
- Det menar du inte. - Jo, det gör jag!
Jag önskar att jag var enda barnet.
Oj, då. Jag är ledsen att du är så olycklig.
Gå till ditt rum och tänk på vad du har-
- istället för vad du inte har.
Ensamma barn vet inte hur bra de har det.
Livet vore perfekt om inte Buzz och Megan vore här.
Är det för mycket begärt med en familj som tycker om mig?
Jag skulle rymma, om jag visste vart jag skulle ta vägen.
Nu vet jag... inbjudan till pappa!
- Tack, Allen. - Tack.
- Åh, vilken fantastisk kväll. - Och inte illa jobbat...
Du fick in 2 miljoner till barnvälgörenhet.
Dörr, öppna.
Och jag är nära att få två av de största klienterna i Chicago.
För att du är den bästa PR-mannen i världen.
Dörrar, stäng.
Har jag tackat dig för att du spritt ut det?
Brasa, tänd. - Inte ikväll.
- Jag borde nog visa min uppskattning - Musik, på.
Gardiner, för.
Jäklar! Just när det började bli bra.
- Fint hus, va, stumpan? - Visst, Marv.
Vill du inte göra inbrott?
Nej, nej! Mina dar som inbrottstjuv är över.
Älskling, vi är på väg mot storkovan.
De lätta pengarna, inga mellanhänder, ren vinst bara.
Tre ord, Vera. Kid-napp-ing.
Jag tror att det bara är ett ord.
Vi väntar på att kungligheterna anländer.
Sen kidnappar vi prinsen. "Åh, nej, kidnappa mig inte!"
Tror du vi klarar det? Utan att Harry gjort upp planerna?
Vart har Harrys planer har fört mig? Till fängelse!
Inte den här gången. Den här gången är jag chefen.
- Vem är chefen? - Du är chefen!
Jag älskar att vara gift.
Det är min tjej.
De får besök.
- Är det här rätt hus? - Ja, här är det. Tack så mycket.
- Behåll växeln. - Allt är växelpengar.
Vem är du?
- Ursäkta, frun. - Ja, Prescott?
Mr McCallister har besök. Den unge mannen påstår sig vara hans son.
Skicka in honom.
- Kevin! - Pappa!
- Du sa att du inte skulle komma! - Jag började fundera...
Det är orättvist att mamma har alla barn över jul. Vad är julen utan barn?
- Hej, Kevin. - Hej, Natalie.
Hoppas att det inte gör nåt att jag kom. Pappa bjöd mig.
Ja, jag vet.
- Så inbjudan står kvar? - Det är klart.
Molly, kan du vara snäll och komma.
Jag har sett fram emot att vara med dig.
Din pappa pratar ofta om er.
Buzz är bråkmakarn. Jag är den gulliga.
Molly, det här är Kevin McCallister. Han ska vara hos oss några dar.
Kan du ordna det speciella gästrummet?
Det speciella gästrummet... Genast, frun.
Och Prescott, ge Kevin en husnyckel.
Som ni vill, frun.
- Vad är det här för slags nyckel? - Den går till hela huset.
Det här är ett klokt hus. Det gör vad du säger åt det.
Brasa, slockna.
Gardiner, öppna er.
Jösses! Jag tror jag kommer att gilla det här.
Prova själv.
Dörr, öppna.
Wow! Här är såna balla saker!
Jösses! Det här är så ballt!
Titta på det här spelet!
En fjärrstyrd stol!
Åh, ja! Det här är så ballt!
- Kommer du att trivas här? - Ja, toppen! Tack, Natalie.
Det här kommer att bli min bästa jul nånsin.
Släck lampan nu! Kevin?
Kevin.
Hur många gånger kan jag tappa bort den här ungen?
- Hallå? - Kate, jag ville bara säga...
...att Kevin just kom hit. - Åh, tack gode Gud.
...att han kom dit ordentligt.
- Jag skulle ringa, men... - Är du okej?
Ja, jag mår fint.
- Tack för att du lät honom komma. - Tack för att du ringde.
God jul.
- God morgon, Kevin. - God morgon.
- Vem är det? - Här borta, kära du.
Hej!
- Hej! - Frukostdags. Önskas nåt särskilt?
- Vad som helst? - Vad som helst.
Ibland kan jag inte vänta på tomten. Så jag handlade lite själv.
- Vill du öppna ett? - Du skämmer bort honom.
Pappa, det är hennes hus. Om hon vill skämma bort mig...
Okej, bara ett...
...och inte det största.
FÄRDIG ATT FLYGA
- Kan den verkligen flyga? - Ja, men bara utomhus.
- Vi vill inte ha sönder nåt. - Tack, Natalie!
Varför måste du gå? Det är nästan julafton.
Ja, men kungligheterna kommer på Natalies välgörenhet.
Och det är mitt jobb att se till att händelsen bevakas av pressen.
Det dröjer inte länge. Och jag jobbar inte resten av julen.
Om du vill ha nåt, fråga Prescott. Han tar hand om dig.
- Det är ett fint plan, va? - Hon försöker köpa min tillgivenhet.
Vad? Jag säger inte att det är fel.
Jag är så glad att du är här.
- Mr Prescott, får jag fråga nåt? - Ja.
Kan du göra en milkshake?
Har du choklad? Natalie sa att jag kunde få vad jag ville ha.
- Och du vill ha en milkshake? - Med choklad.
- Tror du det blir snö till jul? - Inte troligt...
...med tanke på det milda vädret.
Vad är det här? En mini-hiss?
Det kallas mathiss.
- Varför det? - För att den fraktar mat.
- Varför det? - För att det är så...
...sluta fråga så dumt.
INGET TILLTRÄDE
Kan du läsa? Dörren. "Inget tillträde."
- För mig också? - Särskilt dig.
Här är kontrollrummet där jag sköter hela hushållet - och min bostad.
Miss Natalie gav dig fritt spelrum, men det här är mina domäner.
Och förbjudet tillträde. Förstått?
Några frågor? Bra.
- Hej, Molly. Vad gör du? - Städar huset.
- Va trist! - Nej, inte det här huset. Titta.
Dammsugare, på.
Dammsugare, av.
Jösses, huset städar sig självt.
Vill du se nåt verkligt ballt?
Sesam, öppna dig.
- Oj, här är urballt! - Ja, det är det.
Musik, av?
Musik, av.
Jag går och handlar och är tillbaka om en timma. Pilla inte på den där.
Dörr, öppna.
Hon lämnar huset.
Okej, kusten är klar.
Vänta, är det här säkert?
Skulle jag ta med dig annars?
Men prinsen kommer inte förrän i morgon. Varför går vi in nu?
För att rekognosera. Vad tror du?
Ska vi bara gå in där i morgon och ta pojken? "Hallå, kliv in i bilen!"
Nej, vi måste lista ut var och när. Och hur vi ska få ut honom.
- Vet du hur man lyckas med brott? - Man åker inte fast?
Planering. Förberedelse. Vara beredd.
Vara en beredd förberedare.
- Det är mitt motto, för att jag är... - En scout.
- Nej, chef. Vem är chef? - Du är chef.
- Var är chefen? - Här.
- Hej, chefen, var är du? - Här.
Okej, nu går vi, raring.
Nej, det är inte möjligt.
Det är! Det är Marv!
Mr Prescott? Mr Prescott. Är ni där?
Mr Prescott? Hjälp!
Marv, alarmet är på.
Åh, nej, vad ska vi göra?
Titta nu.
Alarm, av.
Dörr, öppna.
Vilken praktisk grej!
- Tja, vad är mitt motto? - Du är chefen?
- Var beredd. - Just det.
Jag gifte mig med ett geni.
- Vad är det där? - Lägg av, din kleptoman.
Prinsen ska ha ett av de här rummen.
- Vilket då? - Du ger mig huvudvärk.
- Du ger mig huvudvärk.
Dörr, stäng.
- Du gör mig galen. - Du gör mig galen.
Dörr, öppna.
- Dörr, stäng. - Jag älskar det här.
Dörren stängdes.
Vad är det för fel på den här?
Jag tror det är nån här.
Är det nån här?
- Inte nu! Tyst! - Tyst!
- Tyst. - Tyst.
Prinsen kom kanske tidigare.
Mr Prescott!
Du!
- Hej, Marv. - Jaha...
Det var länge sen...
- Är det där prinsen? - Det är Kevin... Vera...
Vi sticker innan nån ser oss.
Jag tror vi har läget.
Jag kommer tillbaka.
- Kom igen! - Okej!
Hus, städa dig!
Tja, det var värt ett försök.
Okej, de kanske inte blir så arga.
När jag talar om vad som hände kanske de förstår.
- Eller kanske inte. - Vad... vad... vad!
Okej, jag vet att det ser illa ut, men...
Älskling, vad är det?
Kevin, vad... vad har du gjort?
Prescott! Prescott!
Det fungerar inte. Jag har försökt.
- Ja, frun? - Kom hit! Nu!
Den funkade inte förut.
Kevin, vad hände?
Det var inte jag. Det var inbrottstjuvar.
- Inbrottstjuvar? - Ja, jag kände igen en... Marv.
Har jag berättat om honom? Äh...
De skulle bryta sig in i ert hus.
- Istället så förstörde du det? - Jag försökte skydda det.
Genom att förstöra det?
Vad i...?
Varför kom du inte när jag ropade?
Prescott, visste du att det varit tjuvar här?
Tjuvar? Nej, frun.
Alla alarm var på.
De kanske stängde av dem. De hade en sån här.
Jag såg ingen, och förutom en kort paus på toaletten-
- bevakade jag monitorerna hela tiden.
Hur kan ett barn åsamka så mycket skada på den tid jag... ofattbart.
- Det var inte jag. - Det var ingen annan här.
- Han ljuger! - Nej.
- Jo! - Nej.
Jo, det gör du!
Med all respekt...
Jag såg Kevin leka med apparaterna som om huset var en leksak.
Den enda skurken här idag var er son.
Ge oss en minut.
Kevin.
- Sitt ner, Kevin. - Pappa...
Berätta.
Jag sa ju att tjuvarna bröt sig in.
Du vet att jag kan förlåta nästan allt - utom lögn.
Så du blir inte arg om jag sabbade huset-
- bara jag erkänner det? Fast jag gjorde det inte!
Jag har tänkt över det här, och...
...jag förstår att du har det svårt nu.
Det är naturligt att du vill ha uppmärksamhet.
- Nej, det jag inte. - Kevin.
Hur som helst...
Vad är lite skada? Jag är ju inte oförsäkrad.
- Har du något att säga? - Tack.
Och?
Jag är ledsen för skadorna på huset.
Bevakningskamerorna måste ha filmat det.
Vad?
Prescott måste ha stängt av kamerorna.
Det är otroligt! Fullständigt otroligt!
Jag kan inte tro det!
Det är den jävla ungen igen!
Var jag än bryter mig in. Det är som om han förföljer mig.
Han är ju bara en pojke.
Ja, men jag har stora ärr från den där lilla...
Glöm det.
Men den här gången ska han inte få förstöra det för mig.
Den här gången ska det gå som smort.
För den här gången... har jag en man på insidan.
Se upp! Titta på vägen. Var försiktig.
Vad gör du här? Berätta.
Jag... jag...
Ingenting. Jag svär.
Allt det här är så ballt. Jag ville titta.
Du går inte in i andras hem oinbjuden...
...och du rör inte deras saker.
Varnade jag dig inte vad som skulle hända?
Inte i detalj.
Tro mig. Det kommer inte att bli trevligt.
- Vad vill du? - Jag tyckte jag hörde pojken.
Och det gjorde jag ju.
Jag vill inte att han besvärar dig. Jag tar hand om honom.
Kom, Kevin.
Från och med nu är han mitt ansvar.
Tack för att du räddade mig, Molly.
Prescott är nån man bör undvika.
Det visst jag väl. Han är en av bovarna... som bröt sig in i huset.
Tekniskt sett gjorde de inte det. De hade en egen fjärrkontroll.
- Och vem tror du gav dem det? - Prescott?
Det låter långsökt.
Jag vet, och du tycker nog att jag har livlig fantasi.
Det gör de flesta. Men du måste tro mig.
Kevin, Prescott är en ensam man. Han har bara sitt jobb.
Och han hatar att jobba här.
- Men att han skulle ha... - Men det stämmer ju!
Om han hatar jobbet vill han göra en stor kupp och sluta.
Jag vet inte...
Hör på, han sa till pappa att jag ljög. Och han stängde av kamerorna.
Det kan bara betyda en sak.
- Och det är? - Marv och hans nya vän...
...har en man på insidan - Prescott.
- Jag tror att du har rätt. - Gör du?
Ja, du har livlig fantasi.
Men det är det jag älskar hos barn.
Min egen son var precis som du i den åldern.
En riktig spjuver.
Du måste ha varit en toppenmamma, Molly.
Så, försöka att kontrollera din fantasi. Okej?
Du var så förstående idag.
Kevin går igenom en jobbig tid.
Det är inte lätt när ens föräldrar separerar. Jag vet.
Men vi ska klara det.
Du kommer att bli en bra styvmor.
Han behöver bara känna sig mer hemma här.
Vi kan göra nåt som han är van vid, som att klä granen.
- Gör du det själv? - Javisst, det är roligt.
Det gör vi! Vi klär granen.
Det kommer att ge oss julkänsla, ena oss som familj.
- Okej. - Okej.
Inga vänner, inget kul, ingen snö.
Det här kommer att bli den värsta julen nånsin.
Hej, Kev. Hur är det?
Ska vi glömma bort det som hände idag?
- Menar du det? - Ja.
Vet du, Natalie är en fin person. Du behöver bara lära känna henne.
Jag tycker vi ska börja ha lite mer kul.
- Det håller jag med om. - Ja?
Vi börjar med att klä granen.
- Nu? - Varför inte?
Hallå? Jag hör dig inte.
Kan du skruva ner musiken?
Musik, av.
Vad sa du?
Det är klart att vi kommer.
Jag ringer tillbaka.
Evangelista är i stan. Margaret ska ha en middag för henne.
Vi borde inte gå, eller...
Varför går du inte ensam? Kevin och jag fixar resten.
- Verkligen? Du misstycker inte? - Nej. De är i alla fall dina vänner.
Du är en ängel. Jag blir inte sen.
- Okej, var var vi? - Du måste inte stanna för min skull.
Jag vill stanna. Det är sant.
- Går Natalie ut varje kväll? - Nästan.
Hon lever ett spännande liv. Mer spännande än vad vi gjorde.
Så du känner inte slentrian?
Nej, det gör jag inte. Varför?
Jag trodde att det var därför du flyttade.
Kevin, vet du...
Jag lämnade inte din mamma för att vara med Natalie.
Det hände liksom bara senare.
Vill du prata om det?
Vuxna förhållanden är komplicerade.
Ibland när man gifter sig ung, som din mamma och jag...
...så slutar det med att man... - Du saknade nåt.
Bara för att man blir vuxen på utsidan...
...betyder det inte att man vill sluta ha kul.
- Jag vet allt om det inre barnet, pappa.
- Det är därför gubbar kör sportbilar. - Du har nog rätt.
Problemet med sportbilar är att ingen mer får plats.
Kanske en person till.
Men vill man ta en biltur med bagage och allt...
...så finns ingen plats för en vän.
Visst är de balla...
...men vem vill sitta ensam i en fin bil.
Det här ser perfekt ut. Nu fattas bara stjärnan.
Kevin sätter alltid dit stjärnan.
Du har rätt, det gör han.
Jag lyfter alltid upp honom. Sen ger jag honom en puff.
Han pysslar, och vi skrattar.
Vi får väl använda stegen i år.
Okej, du kan släppa ner mig nu.
Titta, vad fin den är!
Den är jättefin. Jag tror att det är vår bästa julgran nånsin.
Hej!
God jul, mamma.
- God jul. - God jul.
Åh, titta på det!
- God morgon. - God morgon.
God morgon, sjusovare. Äntligen uppe.
Vad har du gjort med vår gran?
Åh, det är mitt fel. Jag hade en order hos granpyntarna-
- och så glömde jag att avbeställa.
Kan ni förlåta mig?
Du klädde av vår gran?
Den hade blivit avklädd så småningom i alla fall.
Ja, kom, Kev. Titta på alla julklappar.
Vänta, här är ett stort paket. Jag tror det är...
...ja, det står ditt namn på.
Öppna det! Det är från Natalie och mig.
Men borde jag inte öppna det imorgon?
Du har många att öppna imorgon. En skadar inte. Öppna det.
En spionutrustning. Ballt, va?
Ja! Tack, pappa. Tack, Natalie.
Kul att du tycker om den.
- Mamma, vart ska du? - Jag ska ta några saker till Kevin.
Vart ska du?
Han har inga rena kläder, och inga leksaker att leka med.
Hon ska kolla pappas flickvän. Följer du med?
- Kan jag hjälpa er? - Oj!
Jag söker Kevin McCallister.
- Oj! - Buzz.
- Har ni kommit för att ta hem honom? - Nej, jag har nåt åt honom.
Den här vägen.
Hur låter jag?
Barn, håll er intill mig.
Mamma!
Hej!
Ni kommer väl ihåg Natalie?
Buzz... Megan...
Åh, och, Kate, det här är Natalie.
Natalie, Kate.
- Hej, Kate. - Hej.
Så, ska ni stanna?
Nej, jag kom bara hit med dina saker.
Ni måste se huset.
- Är det okej, Natalie? - Javisst.
- Häftig gran! - Den såg bättre ut.
Vad har du på huvudet?
Det är en spionutrustning, från Natalie.
- Jaså? Det var snällt av dig. - Jag tycker mycket om dina barn.
Jag måste visa flygplanet som hon gav mig.
- Vill du ha en kopp kaffe? - Nej, tack.
Jag visste inte att han skulle ha allt det här att leka med.
Oj, låt mig ta den där.
Jag visste inte om han kunde sova utan den.
Tänk att han inte frågat efter den.
Vi kan köpa honom en nallebjörn till.
- Nej, nej... - Nej.
- Det här är Teddy. - Teddy är hans övergångsleksak.
Ja. Övergångsleksak.
Det är nåt som ett barn tar med sig överallt.
Det är meningen att man ska ha en i reserv.
Men vi har bara en. Kommer du ihåg?
Hur kan jag glömma?
Vi körde på motorvägen, och vi hade bråttom.
Kevin tyckte att Teddy behövde frisk luft.
Han öppnar fönstret och ut flyger Teddy.
Han blev galen. Han grät. Han var så upprörd. Åh...
Peter stannar och jag går för att hämta björnen.
Jag fattar inte att du gjorde det.
Det var inte mycket trafik.
Jag vet inte vad han gjort om han tappat bort den.
Kevin kommer att ha så kul med prinsen-
- att han inte kommer att sakna djuret.
Det ska bli så underbart med ett hus fullt av barn.
Barn! Akta trädgårdsstatyn!
Okej, det är bäst att jag går.
Innan de har sönder nåt.
Vi åker och hämtar den kungliga familjen.
Ni vet alla hur viktigt det här är. Kökspersonalen kommer snart.
Gästerna anländer en timma innan ni och kungligheterna kommer hem.
Oroa er inte, frun. Allt ska bli omhändertaget.
- Allt måste vara perfekt! - Kom, vi får inte bli sena.
Jag vill inte att nåt ska bli fel. - Dörr, öppna.
Det ska det inte heller.
Bra, ni har kommit.
- Mr Prescott! Mr Prescott! - Tyst med dig.
- Jag ska få iväg honom. - Det är tjuvarna! Det är tjuvarna!
Mr Prescott! Det är Marv!
Men det vet du nog redan.
Jag har fått nog av dig och dina utbrott.
Det här är en viktig kväll. Om jag måste låsa in dig...
- Tro inte att jag inte gör det. - Titta!
Driv inte med mig, ditt lilla yngel.
Det är en dum plats att gömma sig på.
En ner. Två kvar.
Släpp ut mig! Det är kallt här inne. Släpp ut mig!
Kevin?
- Har du sett Prescott? - Inte på ett tag.
Typiskt. Dyker ständigt upp-
- men när man behöver honom så är han borta.
Gäster redan? Det brukade ju vara fint att komma sent.
Ja, jag vill inte skryta, men det här blir årets party.
Det ringer på andra linjen. Okej, vi ses där.
Hallå? Carmelina, hur är det?
Hennes höghet.
Vad? Åh, nej!
De är insnöade. Planet är inställt.
Det är jag med. Förtvivlad.
Okej, vi ses i morgon då.
Vad ska vi göra? Nu blir det bara ett vanligt party.
Julafton hemma hos dig kan inte vara en vanlig kväll.
Men det blir inte årets party.
Peter, vad sägs om att kungöra vår förlovning ikväll?
Lkväll?
Ja, vi skulle vänta till efter skilsmässan...
...men det är bara några veckor dit.
Och jag ska göra kvällen speciell.
- Okej, om det gör dig lycklig. - Ja!
Var är de?
- Marv, jag måste kissa. - Vera, du kan kissa nästa vecka.
Alltid bråttom.
Dörr, öppna.
- Kommer du ihåg planen? - Vilken? Harrys plan?
Va? Nej, inte Harrys plan! Den med rep och säck.
- Varför skriker du? - Jag skriker inte...
- Kommer du ihåg planen? - Ja.
- När prinsen går och lägger sig. - In i säcken.
Det är rätt! Vi kidnappar ungen som sover.
- Du är ett geni, Marv. - Just det! Dörr, öppna.
Prinsen åker in i säcken.
Säcken åker ut genom fönstret. Vi klättrar nerför repet.
Dörr, stäng.
Allihop in i skåpbilen...
Vi är borta innan de vet ordet av.
En underbar plan, Marv. Elegant i sin enkelhet.
Okej, nu provar vi. Hoppa in i säcken.
- Jag? Varför hoppar inte du in? - Därför att jag är chef.
- Jag vill inte. - Hoppa in nu, snälla!
Du sa ingenting om en säck!
- Jag sparade det. Det blir kul. - Sparade?
Bra. Okej.
Fönster, öppna.
Marv?
- Var inte rädd. Jag har dig. - Släpp ner mig försiktigt.
Det gör jag alltid, baby.
Jag åt nog för mycket kakor.
Perfekt.
Dörr, öppna.
Oroa dig inte. Allt är under kontroll.
Marv...
Lätt, men så himla ballt.
Tack för att du tog emot mig, gullet.
Det gör jag alltid.
Försvinn!
- Jag vet vad ni försöker göra. - Jaså, du smartis. Vad då?
Ni ska kidnappa prinsen.
Häll käft, din lilla idiot.
- Jag ska döda honom. - Okej.
Vera, raring. Lite hjälp?
Ja, det vore toppen. Jag skulle behöva lite hjälp.
Jag har fått med vartenda ord.
- Välkommen. Var är kungligheterna? - De blev insnöade.
- Var är Prescott? - Jag vet inte.
Det var konstigt... Molly, se till att alla får champagne.
- Vi ska annonsera nåt speciellt. - Ja, frun.
Hej, hur mår du? Kul att se dig igen.
Kan jag få allas uppmärksamhet?
Jag ska döda honom!
Det här är alltid en speciell kväll. Men särskilt ikväll.
Ta fast honom!
Peter och jag är förlovade.
Prescott?
- Det här kunde inte vara värre. - Marv, du brinner.
Tack, du är också het.
Nej, älskling. Du brinner verkligen.
Ja, jag försöker motionera...
Kevin!
Jag ljuger inte. Bovarna är tillbaka.
Vi kommer ingen vart.
Kevin, jag har talat med hela kökspersonalen.
Ingen har sett nåt utom du. Hur kommer det sig?
Jag vet inte. Men de ska kidnappa prinsen.
- Du hörde dem säga det? - Ja, med min spionutrustning.
...och Prescott är inblandad.
Det här är absurt!
Jag ska ringa och kolla att det kungliga planet är okej för imorgon.
- Kevin, jag förstår allt. - Gör du?
Ja.
- Du vill förstöra mitt förhållande. - Va?
Kvällen var viktig för Natalie...
...så gör du så här. - Nej!
Jag vet att skilsmässan har varit svår för dig.
Men ikväll gick du för långt.
Gå till ditt rum och tänk över vad du gjort.
När du vill be Natalie om ursäkt - då kan vi prata.
Dörr, stäng.
- Hallå? - Mamma?
Kevin.
- Jag är så glad att du ringer. - Är du okej?
- Ja, jag ser på "Livet är Underbart". - Gör du?
- Den gör mig så rörd. - Vilken kanal?
Åttan.
Jag älskar lyckliga slut.
Hur är partyt? Har du roligt?
Ja, det är okej. Och du?
Har du en bra julafton?
Ja, jättebra.
- Jag älskar dig, Kevin. - Jag älskar dig också, mamma.
- God jul. - God jul.
Okej, hej då.
- Kevin, är du vaken? - Ja.
Din far och jag var lite stränga förut.
- Är du okej? - Ja.
Bra. För om du gör om nåt sånt där...
...så åker du ut på rumpan.
Så din far skiljer sig. Oj, oj...
Alla har föräldrar som skiljer sig. Du kommer över det.
Men du förstör inte för din far och mig.
Han vill ha dig i sitt liv och det är beundransvärt.
Men vill du ha honom i ditt liv... gör du mig inte arg.
Förstått?
Bra.
Jag ska se till att fönstret lagas.
Dröm sött.
Jag har pratat med Kevin.
Jag tror att vi börjar förstå varandra.
- Vad ser du på? - "Livet är Underbart".
Den visas hela kvällen. Kom och titta.
- Jag har sett den. - Och?
Jag förstår inte folk som ser filmer om och om igen.
- Jag såg den, grät. En gång räcker. - Du skämtar!
Kate och jag ser den varje år med ungarna. Det är en tradition.
Jaha, men nu när du får en ny familj...
...är det kanske dags för nya traditioner.
De kommer tillbaka.
Om ingen tror mig, så får jag ta fast dem själv.
Knappar och funktioner.
Håll käft, din lilla idiot.
Håll käft, din idiot.
FJÄRRKONTROLL
Okej, sluta.
Snurra fortare.
In i säcken.
Håll käft, din säck!
Juldagsmorgon.
- God jul, Kevin. - God jul, pappa.
Hej!
Peter, är du klar att gå?
Gå? Vart då?
Kevin, vi måste åka och hämta den kungliga familjen.
Nu? Men ska vi inte öppna julklappar?
Det får vänta till senare.
Men det är jul. Varför måste ni åka båda två?
Lbland måste man göra saker man inte vill.
Det här är ett sånt tillfälle. Vi är snart tillbaka.
Och inget händer när vi är borta?
- Just det. - Bra!
Ha tålamod. Det tar inte lång tid.
Dörr, öppna.
God jul, Kevin.
God jul.
Hallå?
Nej, vi är vakna.
Det var inte jag!
Okej, vi är på väg.
Jag blir nervös. Nu åker vi, gumman.
Jag visste det. Här kommer de.
Första steget. Eliminera mannen på insidan.
- Mr Prescott, är du där? - Ja.
Kan ni hjälpa mig?
- Med vad? En milkshake, kanske? - Nej, en flaska vin.
- Vad? - Natalie behöver vin från källaren-
- för den kungliga familjen.
Om vi måste.
Du hade nog rätt. Vi får ingen snö till jul.
Man kan aldrig ha fel med låga förväntningar.
Mr Prescott, det har varit trevligt att vara med er.
Tiden går fort när man har roligt.
Jag vet att det inte började bra. Men det kan bli bättre. Mycket bättre.
Därför att du är där nere och jag är här uppe.
Öppna dörren! Släpp ut mig!
Vilken tur att du är här! Kidnapparna kommer! Men nu är jag beredd.
Medbrottslingen är inlåst i källaren. Perfekt plan, va?
Ja, om det inte vore för en sak. Prescott är inte deras medbrottsling.
Det är jag.
- Du... du är mannen på insidan? - Jag är rädd för det.
Hej, mamma.
Vi är här.
- "Mamma"? Är han din son? - Jag sa ju att han var en spjuver.
- Kom. - Släpp mig!
Finns det ingen lönndörr eller nåt?
Nej, det finns inte stort behov för det i en vinkällare.
Du har nog rätt.
Har du några bra ideér?
Inte en enda.
- Jag har en mobiltelefon. - Perfekt! Får jag?
- Visst. - Tack.
Hallå. Buzz?
- Kevin, är det du? - Jag ringer från en mobil.
Jaså, en mobil. Bra för dig, kräknyllet.
Är det en ny present från henne? Vilket skryt!
Jag försöker igen.
Innan du lägger på vill jag tala om nåt.
Jag vill tala med mamma.
Okej, du talade om det.
Jag försöker lite senare.
Varför trodde du att jag var medbrottslingen?
Om du inte uppträtt så konstigt så hade jag inte trott att det var du.
Var var du när de bröt sig in? Varför svarade du inte på intercom?
- Varför slog du av kamerorna? - Det gjorde jag inte!
Om bovarna hade Mollys kontroll kunde de slagit av.
- Varför sa du att jag ljög? - Därför att jag trodde det.
Och jag ville inte att miss Natalie skulle veta att jag sovit på jobbet.
Den kvinnan vill att man jobbar dygnet runt. Det är omänskligt.
Så när hon inte är här, så...
- Då utnyttjar du det? - Jag tar en paus.
En välbehövlig rast.
Eftersom kamerorna inte var på så såg jag ingenting. Så jag...
Du gömde dig.
Just det.
- Vill du ringa din mor igen? - Visst.
- Hallå? - Mamma?
Kevin.
- Jag hör inte. - Jag är inlåst i en vinkällare.
Jag hör inte. Det knastrar så.
Jag är inlåst i Natalies vinkällare!
Ringer du och önskar god jul?
- Mamma? - Raring?
- Är du där? - Kevin?
Mamma? Mamma?
Toppen! Batteriet är slut.
Kalbans hus.
Hej, det här är Kate McCallister, Kevins mamma.
- Kevin är inte här nu. - Det är konstigt. Han ringde just.
Verkligen? Han är ute med sin far och miss Natalie.
Han ringde nog från sin fars mobil. Och så bröts linjen.
Okej, tack.
Den lilla satungen ringde sin mamma.
- Jag är chef här! - Sitt, Marv.
- Du är inte chef, det är jag! - Okej.
Hon är chefen?
Hans mobil är död.
Han besvärar oss inte mer.
Kakor.
- Hallå? - Peter?
- Får jag Kevin? Vi blev avbrutna. - Kevin är i Natalies hus.
Jaså? Jag fick just höra att han var med dig.
Oroa dig inte. Allt är säkert okej.
Okej.
Det är konstigt. Nån sa till Kate att Kevin är med oss.
Jag kanske borde åka tillbaka...
Nej, det är precis vad han vill. Han manipulerar dig.
Märker du inte att när vi går ut busar han.
Han vill bara ha din uppmärksamhet.
Hallå? Är det nån där ute? Hallå?
Det måste finnas nåt vi kan göra för att komma ut.
Det finns det.
- Hjälp mig att flytta lådorna. - Okej.
- Vad finns där bakom? - Det är ingen dum fråga.
- Mathissen! - Bingo! Hoppas den fungerar.
Förlåt att jag missbedömde er, mr Prescott.
Detsamma.
Jag glömmer inte miss Natalies reaktion när hon såg-
- vad du gjort med huset.
Jag älskar att se henne hyperventilera.
Det är en av de... få nöjena med det här jobbet.
Om du hatar jobbet, varför slutar du inte?
Nya jobb växer inte på trän. Förresten...
...kunde jag hamna hos nån som var ännu värre.
Stanna inte på en plats du hatar bara för att du är rädd. Livet är för kort.
Okej. Så där ja!
Få se om du får plats. Upp.
Akta huvudet.
Så fort jag är ute släpper jag ut dig.
Du tar hand om dig själv, hör du.
Jag säger ju att jag hörde nåt.
Okej, var uppmärksam nu, Vera.
Du kan gå ner och kolla vinkällaren.
Så där, ja.
Här nere!
Bäst du stannar...
Vera!
- Vad? - Tryck på knappen!
Vänta, älskling!
- Nej! Tryck på knappen! - Va? Jag hör dig inte.
Tryck på knappen!
Nej! Inte den knappen! Den andra!
Ja, den!
Här borta.
Hej, mamma.
Ja! Vi ses!
Dörr, öppna.
Natalie, du kan hämta kungligheterna.
- Jag åker till Kevin. - Nu?
Ja, jag känner på mig att det är nåt.
- Man kanske måste vara förälder. - Jag tycker mycket om barn.
Hur mycket bryr du dig om mitt barn?
Taxi!
Kevin? Är du okej?
Kan du köra lite saktare, mamma. Kevin är nog okej.
Titta efter poliser bara.
Vera, gå och titta om han är i vardagsrummet.
Jösses, jag kan inte tro det. Jag borde studerat.
På två år kunde jag varit tandtekniker.
Marv, han är i sovrummet!
- Mamma? - Ta fast honom!
Dörr, öppna.
Nu är du fast!
Dörr, stäng.
- Hej, Molly. - Gå in dit!
Marv, älskling. Är du där?
Håll käften, Vera.
- Jag försökte bara... - Håll käft, din idiot.
- Jag är ingen idiot, skitstövel! - Håll käft, din säck.
Dörr, öppna.
- Vad är det för fel på dig? - Du då?
Jag är ingen säck! Och du är inget geni!
- Vera, älskling... - Nej!
Du är inte ens lika smart som den här ungen. Han klår oss.
Från och med nu är jag min egen chef.
- Vera, raring... - Nej, inte raring!
Gullet, gullet...
Marv, strunt i henne. Ta ungen!
Jag är ute om några minuter.
Hej.
Sesam, öppna dig.
- Nämen, titta på det. - Heliga...
Kom, Vera.
Okej, kom ut grabben!
Okej.
Öppna, bar.
Öppna, bokhylla. Öppna, bokbar. Öppna bokbarhylla... bokbarsak...
- Sesam, öppna dig. - Det är korkat.
- Vem är korkad nu? - Sluta nu.
Jag ska ta hand om allting.
Bar, snurra sesam.
Bar, stanna.
- Den går fortare. - Ja, Vera. Jag vet det.
Snurra fortare.
Grabben. Min fru...
Fortare, sesam.
Maximum fart, sesam.
Stanna, sesam.
Bra hopp, Marv.
God jul, allihop. Och en god natt.
God natt.
- Mr Prescott! - Till er tjänst.
Åh, vad jag är glad att se er.
- Vi kanske skulle ringa polisen. - Bra idé, mr Prescott.
- Prescott räcker för dig. - Prescott.
- Du sa att du inte var orolig. - Nej, men jag kände på mig...
Kevin!
Pappa!
- Mamma! - Mamma?
Vilka är de där?
- Vi sticker härifrån. - Baksidan!
- Kom! - Kevin!
Ja!
- Bra gjort! - Kevin?
- Kevin! - Mamma!
Åh, jag är så glad att du är okej.
- Det är jag nu. - Förlåt att jag inte trodde på dig.
Polis har tillkallats.
Jag har planerat en massa roligt.
Kan vi besöka Wrigley Field, och akvariet?
- Har du några barn? - Nej.
Men jag lovar att vi ska ha jätteroligt.
Ballt!
- Fängelse är inte så illa. - Jaså?
- På torsdagar får man stek. - Jag vet. Vi träffades i fängelse.
- Lugna dig. Lugna dig. - Lugna dig själv.
- Kvinnor... - Rör mig inte!
Peter, vad har han gjort nu?
Han räddade dan. Du borde tacka honom.
Molly? Vad är det som händer här?
De skulle kidnappa prinsen. Hon var ledaren.
Hon är mitt hembiträde. Jag är hennes chef!
Ser ut som om du måste hitta ett nytt hembiträde.
Och en ny betjänt, är jag rädd.
- Jag slutar. - Slutar? Men varför?
För, som en vis ung man en gång sa, livet är för kort.
Peter, gör nånting!
Okej, då...
Natalie...
...jag tror jag misstog förälskelse och spänning för kärlek.
Se... det här är din värld. Det är inte min.
När jag var här saknade jag min familj hela tiden.
Jag älskar min fru och mina barn.
Jag hör ihop med dem. Och jag vill komma hem.
Jag förstår om du behöver tid att tänka.
Mamma?
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Unge man, hur ska vi kunna tacka dig?
Vill ni tillbringa julen med vår familj?
Det låter ballt!
- Är det okej? - Ja.
Ska du vara med dem? Idag?
På juldan?
Tack.
Musik, på.
Snö, fall.
Jag visste att det här skulle bli den bästa julen nånsin!
SLUT Översättning: SDI Media Group
(SWEDISH)